אם אפס / בבל / מתפללי בית כנסת מרכז יהודי בבל
ספרדים מסורות המזרח - בבל
להאזנה
אָשַׁמְנוּ מִכָּל־עָם, בֹּשְׁנוּ מִכָּל־גּוֹי גָּלָה מִמֶּנּוּ מָשׂוֹשׂ, דָּוֶה לִבֵּנוּ בַּחֲטָאֵינוּ הָחְבַּל אֶוְיֵנוּ, וְנִפְרַע פְּאֵרֵנוּ זְבוּל מִקְדָּשֵׁנוּ, חָרֵב בַּעֲוֹנֵינוּ טִירָתֵנוּ הָיְתָה לְשַׁמָּה, יְפִי אַדְמָתֵנוּ לְזָרִים, כֹּחֵנוּ לְנָכְרִים לְעֵינֵינוּ עָשְׁקוּ עֲמָלֵנוּ, מְמֻשָּׁךְ וּמוֹרָט מִמֶּנּוּ נָתְנוּ עֻלָּם עָלֵינוּ, סָבַלְנוּ עַל שִׁכְמֵנוּ עֲבָדִים מָשְׁלוּ בָנוּ, פּוֹרֵק אֵין מִיָּדָם צָרוֹת רַבּוֹת סְבָבוּנוּ, קְרָאנוּךָ ה' אֱלֹהֵינוּ רָחַקְתָּ מִמֶּנּוּ בַּעֲוֹנֵינוּ, שַׁבְנוּ מֵאַחֲרֶיךָ, תָּעִינוּ כַצֹּאן וְאָבַדְנו וַעֲדַיִן לֹא שַׁבְנוּ מִתְּעִיָּתֵנוּ וְהֵיאַךְ נָעִיז פָּנֵינוּ, וְנַקְשֶׁה עָרְפֵּנוּ לוֹמַר לְפָנֶיךָ, ה' אֱלֹהֵינוּ וֵאלֹהֵי אֲבוֹתֵינוּ, צַדִּיקִים אֲנַחְנוּ וְלֹא חָטָאנוּ |
פיוט זה הוא וידוי קדום שנזכר כבר ב'סדר האשמורות' שבסדר רב עמרם גאון שלפנינו (אם כי רק בחלק מכתבי היד). הוא נאמר במסגרת הסליחות בחודש אלול וכן בסליחות שבחזרת הש"ץ ביום הכיפורים. בפועל, משמש הוידוי הזה כפתיחה לוידוי הרגיל (או לוידוי המפורט). מיוחד הוא וידוי זה שאין בו פירוט של החטאים, אלא קביעה כללית, נחרצת וקשה: "אָשַׁמְנוּ מִכָּל־עָם!", ולאחר מכן מפרט הפייטן את תוצאותיה של אשמה זו: |
כותר |
אשמנו מכל עם |
---|---|
סולם |
כללי |
שפה |
עברית |
תנאי השימוש:
הפריט כפוף לזכויות יוצרים ו/או לתנאי הסכם. חל איסור על כל שימוש בפריט, לרבות אך לא רק, העתקה, פרסום, הפצה, ביצוע פומבי, שידור, העמדה לרשות הציבור באינטרנט או באמצעים אחרים, עשיית יצירה נגזרת של הפריט (למשל, תרגום, שינוי היצירה או עיבודה), בכל צורה ואמצעי, לרבות, דיגיטאלי, אלקטרוני או מכני, ללא הסכמה בכתב מראש מבעל זכות היוצרים ומבעל האוסף.
תנאי השימוש אינם מונעים שימוש בפריט למטרות המותרות על פי חוק זכות יוצרים, תשס"ח-2007, כגון: שימוש הוגן בפריט. בכל מקרה חלה חובה לציין את שם/שמות היוצר/ים ואת שמו של בעל האוסף בעת השימוש בפריט וחל איסור על פגיעה בכבודו או בשמו של היוצר באמצעות סילוף או שינוי של היצירה.
השימוש בפריט כפוף גם לתנאי השימוש של אתר הפיוט והתפילה.
אם לדעתך נפלה טעות בנתונים המוצגים לעיל או שקיים חשש להפרת זכות יוצרים בפריט, אנא פנה/י אלינו באמצעות דואר אלקטרוני לכתובת: [email protected]
פיוט זה הוא וידוי קדום שנזכר כבר ב'סדר האשמורות' שבסדר רב עמרם גאון שלפנינו (אם כי רק בחלק מכתבי היד). הוא נאמר במסגרת הסליחות בחודש אלול וכן בסליחות שבחזרת הש"ץ ביום הכיפורים. בפועל, משמש הוידוי הזה כפתיחה לוידוי הרגיל (או לוידוי המפורט). מיוחד הוא וידוי זה שאין בו פירוט של החטאים, אלא קביעה כללית, נחרצת וקשה: "אָשַׁמְנוּ מִכָּל־עָם!", ולאחר מכן מפרט הפייטן את תוצאותיה של אשמה זו:
בחלקו הראשון של הפיוט מתמקד הפייטן בהיותו של המקדש חרב בעוונינו, והוא חוזר על עניין זה כמה פעמים באופנים שונים ובמילים נרדפות. ובחלק השני הוא מתמקד בצרות שניתכו על עם ישראל מאז החורבן שארע בגלל חטאתנו. בעל "כף ונקי" הסביר שהחלוקה בפיוט באה כביכול לשכך את מידת הדין
יודעים עוד על הפריט? זיהיתם טעות?