אודה לאלי / תימן - כללי / שי צברי
תימן - כלל תימן
להאזנה
אהוב מהר המור / סימן אלף-בית אָהוּב מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה בָּרוּךְ מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה גִּבּוֹר מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה דָּגוּל מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה הָדוּר מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה וָעֵד מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה זַכַּאי מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה חַנּוּן מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה טָהוֹר מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה יָשָׁר מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה כַּבִּיר מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה לוֹבֵשׁ מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה מֶלֶךְ מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה נוֹרָא מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה סוֹמֵךְ מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה עוֹזֵר מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה פּוֹדֶה מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה צַדִּיק מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה קָדוֹשׁ מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה רַחוּם מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה שׁוֹמֵר מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה תָּמִים מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה תּוֹמֵךְ מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה תַּקִּיף מֵהַר הַמּוֹר נָתַן לִי מוֹרָשָׁה מוֹרָשָׁה נָחַלְתִּי וְקִבַּלְתִּי בִּקְדוּשָׁה בִּקְדוּשָׁה שָׁמַעְתִּי כִּי יִקַּח אִישׁ אִשָּׁה אִשָּׁה טוֹבַת מַרְאֶה מְאוֹרָשָׂה מְקוּדָשָׁה הַלְלוּיָהּ כִּי טוֹב כִּי לְעוֹלָם חַסְדּוֹ |
'אהוב מהר המור' הוא פיוט תימני אנונימי מסוג 'חדויה', שיר לליווי החתן ביום חתונתו. בקהילות תימן נהגו לשיר אותו לאחר קריאת הכתובה תחת החופה. הפיוט מיוסד על דימוי מעמד הר סיני כמעמד של קידושין בין ישראל והתורה, דימוי שראשיתו בדרשת חז"ל (בבלי ברכות, נז ע"א, ועוד): "'תּוֹרָה צִוָּה לָנוּ מֹשֶׁה מוֹרָשָׁה קְהִלַּת יַעֲקֹב' (דברים לג, ד) – אל תקרי מורשׁה אלא מאורשׂה". תחילתו של הפיוט בחזרה מונוטונית על הטור '... מֵהַר הַמּוֹר, נָתַן לִי מוֹרָשָׁה', כאשר בראשית הטור מופיע בכל פעם כינוי אחר לקדוש ברוך הוא, לפי סדר האלף-בית (אָהוּב, בָּרוּךְ, גִּבּוֹר, דָּגוּל...); לאחר מכן עובר הפייטן לתאר כיצד שמע בקדושה את דברי התורה "כִּי יִקַּח אִישׁ אִשָּׁה" (דברים כד, א) – ומשם, לדברי הלל ושבח לאשה, ולקדוש ברוך הוא, שלעולם חסדו. מהלך זה בפיוט יוצר תנועה מן הכלל אל הפרט: מנישואי התורה וישראל, אל נישואי האיש והאישה העומדים כעת לבוא בִּבְרִית; נישואים שנִיים יונקים מכוחם של נישואים ראשונים, ומתקדשים בקדושתם. |
כותר |
אהוב מהר המור |
---|---|
סולם |
כללי |
שפה |
עברית |
תנאי השימוש:
הפריט כפוף לזכויות יוצרים ו/או לתנאי הסכם. חל איסור על כל שימוש בפריט, לרבות אך לא רק, העתקה, פרסום, הפצה, ביצוע פומבי, שידור, העמדה לרשות הציבור באינטרנט או באמצעים אחרים, עשיית יצירה נגזרת של הפריט (למשל, תרגום, שינוי היצירה או עיבודה), בכל צורה ואמצעי, לרבות, דיגיטאלי, אלקטרוני או מכני, ללא הסכמה בכתב מראש מבעל זכות היוצרים ומבעל האוסף.
תנאי השימוש אינם מונעים שימוש בפריט למטרות המותרות על פי חוק זכות יוצרים, תשס"ח-2007, כגון: שימוש הוגן בפריט. בכל מקרה חלה חובה לציין את שם/שמות היוצר/ים ואת שמו של בעל האוסף בעת השימוש בפריט וחל איסור על פגיעה בכבודו או בשמו של היוצר באמצעות סילוף או שינוי של היצירה.
השימוש בפריט כפוף גם לתנאי השימוש של אתר הפיוט והתפילה.
אם לדעתך נפלה טעות בנתונים המוצגים לעיל או שקיים חשש להפרת זכות יוצרים בפריט, אנא פנה/י אלינו באמצעות דואר אלקטרוני לכתובת: [email protected]
יודעים עוד על הפריט? זיהיתם טעות?