הארץ
דצמבר 1966
![](/he/newspapers/custom/nli/web/images/loading.gif)
![הארץ](/he/newspapers/custom/nli/web/images/publicationlogos/haretz.jpg)
אודות העיתון
***העיתון זמין לעיון מחוץ לבניין הספרייה הלאומית עד שנת 1966. מעבר לשנה זו העיתון זמין לעיון רק בתוך בניין הספרייה הלאומית, בהתאם לסיכום עם מו"ל העיתון.
עיתון הארץ הוא מאבני היסוד של העיתונות העברית בארץ ישראל (ולאחר מכן במדינת ישראל). הארץ הינו היומון הפעיל הוותיק ביותר במדינת ישראל, והוא יוצא ברצף מזה 100 שנה, מאז 1919.
בשנותיו הראשונות ישבה מערכת העיתון בירושלים, אך מאז 1922 ועד היום מערכת העיתון ממוקמת בתל-אביב.
כבר בעשור הראשון לצאתו, תחת ידיו של העורך משה גליקסון, ביסס הארץ את מעמדו המרכזי בעולם העיתונות והתרבות, כשעם כותביו ועורכיו נמנו מבכירי הכותבים והיוצרים של התקופה, ביניהם: לייב יפה, יוסף קלוזנר, זאב ז'בוטינסקי, משה סמילנסקי, יעקב פיכמן ועוד.
קשיים כלכליים הובילו למכירת העיתון באמצע שנות ה-30 לידי שלמה זלמן שוקן, והעיתון נמצא בבעלות משפחת שוקן עד ימינו.
גרשום שוקן מונה לעורך העיתון בשנת 1939, תפקיד בו החזיק למעלה מ-50 שנה, עד מותו ב-1990, לצד היותו המו"ל של העיתון במשך כל השנים הללו.
בשנותיו הרבות שוקן המשיך לבסס את מעמדו המרכזי של הארץ, שנודע באיכותו הפובליציסטית, והדגש שהושם על תחומי תרבות וספרות. כמו כן, היותו עיתון עצמאי ולא-מפלגתי, בעולם של עיתונים מלפגתיים, הייתה חלק מייחודו.
לאחר מותו של גרשום שוקן הפך בנו, עמוס שוקן, למו"ל, ואת תפקיד העורך הראשי איישו חנוך מרמרי, דוד לנדאו, דב אלפון ואלוף בן (עורכו הראשי כיום).
על אף שיעור החשיפה הנמוך שלו- באופן יחסי- הארץ שומר גם כיום על מעמדו הבכיר כעיתון עצמאי ומוביל דעה וזירה מרכזית בשיח הציבורי, הרבה מעבר לשיעור החשיפה שלו.
העיתון הועלה לאתר בעזרת:
תגיות